Hlavní menu |

- Hlavní stránka
- Statistiky
- Personalizace
- Kniha hostů
- Autoři webu
- Oldschool D-FENS
- Chlívek

FAQ |

- Jak se stát autorem?

Toplist |

O osobnej bezpečnosti Vydáno 28. 04. 2013 (6393 přečtení) Rád si prečítam články, v ktorých sa píše o bezpečnosti jednotlivca, občana. Aj na tejto stránke u D-Fensa ich je hojne a ja mu touto cestou ďakujem za jeho čas a energiu. Zaujímam sa o bezpečnosť, či už tú fizyckú, alebo právnu. Veď obidve sú pre nás dôležitou súčasťou života. A aby som nekonal iba pasívne, chcem aj ja prispieť svojou troškou. Nie, ja nie som odborník na bezpečnosť a ani zďaleka sa neživím niečím, čo by sa podobalo na bezpečnosť (ak odhliadneme od tej elektrickej). Bezpečnosť v tejto spoločnosti ma zaujíma ako každého bežného informovaného občana vedomého si svojich práv a svojich povinností.
Tu je môj preklad jednej zaujímavej francúzskej publikácie, respektíve jej úvodu a prvej kapitoly, ktorá je voľne dostupná na Internete a ktorej autori – profesionáli – odporúčajú jej ďalšie bezplatné šírenie. Ak bude záujem – zo strany čitateľov a čas – zo strany mojej, bude nasledovať aj pokračovanie.

# Predslov

Tento materiál je určený osobám ktoré si myslia, že byť na « nevhodnom mieste v nevhodnú chvíľu » nie je fatalitou, ale z veľkej časti vychádza z našej zodpovednosti.

Zámerom je ponúknuť preventívne postupy a riešenia rizikových situácií a tým zmierniť ich následky, aby sme sa vyhli najhoršiemu. Naozaj, v 90 % prípadov násilia štúdie ukázali, že obete mohli ovplyvniť svoj osud buď pred - ak by sa správali preventívne (vyhnúť sa určitým miestam, pozornejšie správanie, vhodnejšie oblečenie, atď.) alebo lepším riešením krízovej situácie (stiahnutím sa, skľudnením alebo prevzatím vhodnej iniciatívy).

Samozrejme nechceme zbaviť útočníkov ich vlastnej zodpovednosti, ani kohokoľvek povzbudzovať aby preberal úlohy silových zložiek bezpečnosti ale poukázať, že byť obeťou nie je fatalitou. A že uplatnením jednoduchých, zákonných a všetkým dostupných opatrení môžeme maximálne znížiť podiel takejto náhody.

Samozrejme mnohým čitateľom sa tieto rady budú javiť premrštené, alebo až paranoické. Pritom boli uznané a často ponúknuté profesionálmi denne sa stretávajúcimi s utrpením obetí a ich blýzkych. Nevychádzajú z hypotetických situácií ale z tých prežitých v každodennom živote. V každom prípade každý si pri čítaní týchto riadkov môže vyhodnotiť riziká s ktorými sa môže stretnúť a potom prijať vhodné opatrenia podľa svojej situácie, vedomý si svojich práv a povinností ako aj podľa svojho vedomia a svedomia.

# Úvod

Poznáme dva druhy situácií ktoré vyúsťujú do násilností : nezvládnuté hádky / provokácie a napadnutia.

V prvom prípade máme na výber zúčastniť sa alebo nezúčastniť na slovnom « vygradovaní » ktorého rizikom je vyústenie do fyzického napadnutia. Môžeme sa ospravedlniť a pomyslieť si že prvoradé je že každý z toho vyšiel bez zranenia. Alebo dokonca opustiť miesto hádky / provokácie ak je to možné bez nebezpečenstva. A bez ďalšieho hlúpeho zamýšľania sa nad obranou nejakej urazenej cti ktorá existuje iba vo filmoch. Naša jediná česť, naša jediná povinnosť je vrátiť sa domov ku svojim blízkym v dobrom zdraví. Toto samozrejme neplatí pre profesionálov bezpečnostných zložiek, aj súkromných, ktoré sa nemôžu zbaviť svojich povinností. Podstúpiť nebezpečenstvo na obranu hodnôt a ideálov je zase niečo iné.

Napadnutie, naproti tomu, predpokladá že si nás vybral dravec, ktorý vždy funguje podľa jednoduchého princípu: vybrať si za cieľ pokiaľ možno najlepší pomer zisk/obtiažnosť. Môžeme teda predpokladať, že ak nie sme nejakí « vrtáci » ktorí sa ľahko dostanú do hádky alebo ak sa pre potenciálneho dravca javíme na pomer slabý zisk a veľká obtiažnosť, riziko že nás niekto napadne je oveľa nižšie.

Hádka a provokácia : máme na výber, či sa zúčastníme na jej vygradovaní.

Napadnutie : tomuto riziku môžme zabrániť
- > ak sme málo atraktívni (šperky, drahé veci, auto, mobil)
- > ak sa napadnutie zdá byť obtiažne (nie slabí ani osamotení).

#

# Motivácie násilia

Dnes už poznáme psychologické motivácie, ktoré vedú človeka k násiliu.

Teritoriálne násilie

Násilník si myslí že ohrozujeme jeho « teritórium / územie »: jeho obec, jeho parkovacie miesto, jeho pozíciu v skupine, jeho sexuálnu –eho partnerku –a (Čo čumíš na moju ženu?), jeho kultúru, jeho náboženstvo. Podľa istého sociologického pohľadu vieme, že určité kultúry pochádzajúce z Ázie nemajú rady fizycký kontakt s cudzincami. Iní zase považujú tykanie alebo vykanie za urážku. Ľudia pochádzajúci zo severnej Afriky, Turecka a arabských krajín sa ťažko podriaďujú ženskej autorite.

Stigmatizačné násilie

V tomto prípade nie je cieľom útoku priamo naša osoba ale to, čo v útočníkovej mysli predstavujeme. Môže to byť prípad štátnych zamestnancov, v prvom rade napr. policajtov. Ale napríklad aj tých, ktorí bývajú v milionárskych štvrtiach « pracháči » a to, ako sa javia tým menej bohatým. Už niekoľko rokov vidíme nárast násilia k zamestnancom organizácií zabezpečujúcich istý « dohľad » ako napr. sociálna poisťovňa, banky, nemocnice, sociálni pracovníci. Dokonca sme zaznamenali, že tomuto riziku sú vystavené aj pohotovostné služby (hasiči, sanitky). Tu sa jedná o súbeh teritoriálneho a stigmatizačného násilia.

Násilie dravca

To je všetko to, ktoré sa dotýka motivácie krádeže, lúpeže, znásilnenia a vraždy. Cieľom je buď privlastnenie si cudzieho majetku (krádež, lúpež) či už zo závisti, alebo potreby (napríklad jedlo), alebo uspokojenie nejakej úchylky (znásilnenie alebo sériové vraždy).
Pomsta

Takáto osoba sa domnieva, či už právom alebo neprávom, že sme jej spôsobili nejakú škodu, ktorú už nedokáže zvládať a ako jediné vhodné riešenie sa jej vidí, že nám spôsobí podobnú škodu.

Strach

Môže spôsobiť panický stav, ktorý u jednotlivých osôb vyvolá úplné zablokovanie, útek, poslušnosť alebo násilie (aj extrémne), pokiaľ táto osoba nepochopí a neprijme svoj strach ako normálny a znesiteľný.

Tieto neformálne avšak naozaj reálne pravidlá podmieňujú naše vzťahy s inými, ako aj riziká že zažijeme násilie.

Po upresnení týchto niekoľkých informácií ktoré často nájdeme aj na nasledujúcich stránkach, sa pokúsime prejsť - bod za bodom – rôzne situácie s ktorými sa nanešťastie môžeme stretnúť.

Násilie v situáciách : súkolie a možnosti, Ochrana (v) domácnosti, Úloha odevu v osobnej ochrane, Automobil: prevencia a ochrana, Prevencia a obrana pred psom, Riziká krádeže, Násilie v práci, Únos a branie rukojemníkov, Riziko únosu, Prevencia rizika sexuálneho napadnutia detí a dospelých, Školská šikana, Riziká terorizmu, Riziká pri cestách do cudziny a niekoľko základných pripomienok.

Ponúkame teda postup podľa predpokladaných situácií a rizík ktoré môžeme zažiť či už ako človek zdržujúci sa v bezpečí svojho domova, chodec až po šoféra a od « jednoduchého » násilia cez krádež a niekoľko trestných, niekedy vzájomne naviazaných činov, ktoré sa čoraz viac objavujú v médiách, únosov, pedofílie a znásilnení až ku terorizmu.

# #1 Násilie v situáciách: súkolie a možnosti

Naša výchova nás naučila že biť sa je zlé, že « človek rozumný » má dať prednosť diskusii. Ale čo sa stane v prípade, ak sa ocitneme zoči voči osobám, ktoré sa neštítia akéhokoľvek násilia a toto násilie používajú dokonca na vnútenie svojich pravidiel iným?

My to (s)trpíme...

Biť sa je vážna vec, lebo jediný úder na určité miesto v určitej chvíli môže spôsobiť smrť alebo vyviesť z rovnováhy protivníka, ktorý môže spadnúť a rozbiť si lebku na obrubníku chodníka. Takže použitie sily si ponecháme výlučne na obranu bezpečnosti našich blýzkych, seba a iných.

Výchova má dôležitú úlohu v učení sa zákonnému násiliu, teda odporu stať sa obeťou. Deti ešte sále vychovávame na základe princípu « Nebite sa, to nie je správne. Ak vám ubližujú, choďte to povedať pani učiteľke ». Zaiste, naozaj je lepšie vyhnúť sa bitke, avšak zároveň tu chýba základná doplňujúca pripomienka: Máme právo sa biť keď je to spravodlivé (legitímne), bez toho, aby sme čakali na vyššiu autoritu, predstavitelia ktorej môžu byť len zriedka kedy prítomní vo chvíli kedy ich potrebujeme. Dospelé obete zajtrajška sú medzi dnešnými deťmi. Učme ich, že oni sú bytosti ktoré si zasluhujú rešpekt. Naučme ich že nemajú pasívne znášať násilie iných, že majú právo brániť sa. Nesprávajme sa k nim ako kvočka, aby sme ich chránili: je treba aby pričuchli konfliktom a tým sa naučili ako ich zvládať a to primerane každému veku. A hlavne, ukážme im príklad na našom vlastnom správaní, aby si ho osvojili ako základný kameň svojej osobnosti.

Zákonné násilie je nutné aby sme sa mohli postaviť na odpor proti nespravodlivým útokom na svoju osobu, alebo iného, lebo muži a ženy zákona nás od nich nemôžu chrániť vždy. Dospelé obete zajtrajška sú medzi dnešnými deťmi.

Prevencia

Aj keď je pitie alkoholu v spoločnosti sociálne a kultúrne prijímané, prvá kvapka alkoholu v krvi nás robí zraniteľnejšími, euforickejšími alebo agresívnejšími. Naše reakcie sa menia, naša ostražitosť sa znižuje, a tak riskujeme, že neodhadneme potenciálne nebezpečnú situáciu a v každom prípade jej nebudeme schopní čeliť ako najlepšie vieme. Myslime aj na našich priateľov, ktorí môžu pri východe vyprovokovať hádku, alebo na nehody pod vplyvom alkoholu.

Ďalší nepriateľ: únava, tak ako alkohol, ovplyvňuje naše reakcie, odhady, bdelosť. Dá sa ľahko predpokladať to, čo alkohol a únava dokážu spôsobiť...

Alkohol nie vždy život obveseľuje ale ho často skracuje a prináša aj smútok.

Neoslabujme sa teda vlastným pričinením.

Vo všeobecnosti je rozumné vyhľadávať frekventované verejné miesta a vyhýbať sa miestam známym ich zlou povesťou: spravidla sa jedná o štvrte alebo podniky v určitých hodinách. Ak tam však potrebujeme ísť, mrknime sa na evakuačný plán (je povinne vyvesený na miestach so vstupom verejnosti); toto nám napovie o rozložení priestorov, núdzových východov a prípadných núdzových prostriedkoch záchrany.

Ak vidíme dav, snažme sa ho obísť v dostatočnej vzdialenosti, ak je taká možnosť. Používajme svoje periférne videnie, odrazy vo výkladoch obchodov (ktoré sú užitočné aj pri parkovaní) na sledovanie protivníka, aby sme sa vyhli priamemu očnému kontaktu: niektoré osoby pod vplyvom určitých látok majú paranoické sklony a náš návrat a priamy pohľad do očí by si mohli vysvetliť ako strach či provokáciu.

V každej situácii si zvyknime zorientovať sa v miestach v ktorých sa nachádzame a zaujmime takú polohu, aby sme ich mohli opustiť čo najrýchlejšie; napríklad kino bude jednoduchšie opustiť ak sedíme pri uličke, než uprostred radu. Tiež sa odporúča mať priamy výhľad na východy a všimnúť si, čo by nám mohlo poslúžiť ako zbraň alebo poskytnúť úkryt.

Malé cvičenie: na prechádzke mestom si cvičme svoje povedomie o blízkom okolí bez toho, aby sme boli v stave pohotovosti: nejaký človek pritiahne náš pohľad z rôznych dôvodov, pokračujeme v prechádzke a zatiaľ na tohto človeka zabudneme a onedlho ho znova vidíme. Spomeňme si kedy a kde sme ho stretli.

Väčšina problémov vychádza z toho, že sa nachádzame na nevhodnom mieste v nevhodnú dobu s nevhodnými osobami. Môžeme si buď vybrať, alebo znášať následky, ktoré môžu byť nezvratné.

Ochrana

Neodporúča sa nosenie nezákonných obranných zbraní. Lepšie je využiť bežné predmety, ktoré môžeme využiť na inú činnosť, než na akú sú pôvodne určené: zväzok kľúčov, (kovové) pero, elektrickú baterku, skrutkovač.

Avšak, natrénujme si « tasenie » našich nástrojov a nacvičme si isté preventívne uchopenie ešte predtým, než sa situácia zvrhne.

Príklad : musíme prejsť povedľa nejakého pochybného indivídua. Uchopme svoj obranný nástroj, ktorý sme si rozumne umiestnili do prístupného vrecka, ešte predtým než prídeme k nemu. Samozrejme najlepším riešením je oblúkom ho obísť.

Ako záložná zbraň nám môže poslúžiť akýkoľvek tvrdý, ťažký, ostrý či zašpicatený bežný predmet. Ich veľkou výhodou je že ich môžeme mať so sebou kdekoľvek a to celkom legálne.

Improvizovaná zbraň nám môže pomôcť vyrovnať šance ak je útočník ozbrojený, silnejší alebo využil moment prekvapenia, čo je takmer vždy.

Mnohí ľudia uspokoja svoje svedomie kúpou nejakého obranného prostriedku, ktorý si potom odložia do vrecka bez toho, aby si aspoň prečítali návod na použitie.
Akýkoľvek obranný prostriedok je len predĺžením našej vôle a bude nám celkom nanič bez tréningu a odhodlania.

Aj keď sú slzné plyny v niektorých krajinách zakázané (napr. vo Francúzsku je zakázané ich nosenie), vzhľadom na naše konkrétne podmienky (zvýšené riziko, fizycky slabšia postava, telesné postihnutie), môžeme pri sebe mať, vzhľadom na naše aktivity a miesta v ktorých sa pohybujeme, sprej s obsahom oléorésine capsicum (OC), čiže Pepper spray s obsahom nie väčším ako 100cl. Vyhnime sa používaniu plynov CS vo veľkých baleniach: napr. vo Francúzsku je ich nosenie aj preprava protizákonná. Ináč OC zdá sa funguje aj na psov ako i človeka pod vplyvom psychoaktívnych látok, čo sa o plynoch CS nedá povedať. Nezabudnime si tiež preveriť záručnú dobu nášho spreja. Sú aj modely ktoré vystreknú gél: jeden aj druhý majú svoje výhody i nevýhody. Napríklad použitie plynu sa neodporúča v uzavretých miestnostiach alebo pri vetre. Tak ako iné zbrane, ktoré treba odniekiaľ vytiahnuť (tasiť), nacvičme si aj použitie spreja.

Treba si byť vedomý toho, že než začne takýto plyn účinkovať, môže ubehnúť niekoľko sekúnd, a dokonca na niektoré osoby vôbec nemusí účinkovať. V prípade pochybností je nutné použiť kombináciu sprej – úder – ústup.

Pozor, aj legálne predmety, ktoré použijeme na svoju obranu a spôsobíme nimi poškodenie zdravia či smrť, budú súdom posudzované ako zbrane, pokiaľ sa neuzná nutná obrana (SK: Zákon 300/2005 Z.z. § 25, CZ: § 29 zákona č. 40/2009 Sb., trestní zákoník). Pokiaľ sa čin neklasifikuje ako nutná obrana, čaká nás s veľkou pravdepodobnosťou vyšetrovanie a cela predbežného zaistenia. Ale nesmieme sa dať zastrašiť takýmto rizikom: zadržanie ešte nutne neznamená súd a väzenie.

Vyšetrovanie a súd nie je prechádzka ružovou záhradou, stojí to peniaze a ovplyvní to náš ďalší život. Ale smrť alebo zranenie s celoživotnými následkami nám blízkej osoby alebo priamo nás to je odsúdenie na celý život, bez možnosti zmiernenia trestu.

Súkolie a možnosti

Aj keď je to ťažké, neodpovedajme na nadávky a provokácie: nechajme to tak, stiahnime sa, odíďme inam, nesnažme sa zapojiť do provokácie, ktorá môže skončiť zle.

Pozor, prípadný útočník môže použiť nadávky na to, aby nás vyprovokoval k útoku. Nevstúpme do tohto súkolia.

Uvedomme si, že súboje « muž proti mužovi » už dávno neexistujú. Boli by sme asi jediný ktorý rešpektuje pravidlá pradávno zapadnuté prachom.

Niektoré indivíduá nosia masku bezstarostnosti a dobrosrdečnosti, aby sme ich nepovažovali za nebezpečných; klasický príklad je človek ktorý sa k nám s úsmevom priblíži, potľapká nás po pleci hovoriac « no tak, snáď sa nebudeme biť »… a zaútočí na nás. Naopak, buďme ostražitý aj pri zdanlivo podriadenom indivíduu.

Aj keď sme sa nedokázali konfliktu vyhnúť, ešte nie je neskoro: ospravedlňme sa, stiahnime sa (stiahnutie sa je strategický krok, zatiaľ čo útek je znakom paniky), pokiaľ je to možné vráťme sa cestou ktorou sme prišli (lebo ju už poznáme), je to lepšie ako odísť neznámou cestou. Ide o to aby sme k stresu z konfliktu nepridali ešte to, že sa stratíme.

Nech je akokoľvek, pokiať bitka ešte nenastala, stále je čas na skľudnenie situácie vyjednávaním. Ironické a provokatívne poznámky si necháme radšej pre seba a tiež sa protivníkovi nebudeme vyzývavo pozerať do očí. Pri rozprávaní ho/ich však treba sledovať pohľadom, naučme sa pomaly odvrátiť pohľad vo vodorovnej rovine, čo môže znamenať niečo ako « nevyhľadávam súboj, ale nebojím sa ťa ». Sklonený pohľad prezrádza náš strach a našu slabosť, je to neverbálny prejav, ktorý používajú všetky cicavce.

Všetko sa odvíja od okolností a vzťahov nadriadený / podriadený, tváriť sa, že máme z niekoho strach môže ukľudniť jeho nadradenosť a tak nebude pokladať za potrebné púšťať sa do bitky.

Snažme sa vyzerať úprimne : náš protivník musí byť presvedčený, že ho rešpektujeme.

Ústup môžeme uskutočniť rýchlo (beh): v tomto prípade sa ubezpečme že budeme schopný prenasledovateľom ujsť a/alebo rozhádžme za sebou prekážky. Pozor, ak by nás chytili ich psychologická výhoda bude obrovská a pre nás ťažko zvládnuteľná.

Neúspech vyjednávania

Sú prípady, keď nám ani najlepšia vôľa na svete nepomôže schladiť situáciu. Ak vycítime, že osoba, ktorá sa stáva našim protivníkom sa chce za každú cenu biť, preberme iniciatívu boja na seba. Je to veľmi vážne rozhodnutie, či už pre nás alebo toho druhého: zranenia či už naše alebo jeho môžu byť vážne, možno bude súd, prídeme o peniaze, zamestnanie. Môže byť ohrozené naše dobré meno. Poznačí to celý zbytok nášho života.

Kým prekročíme hranicu, musíme si toto všetko uvedomiť a pri tomto vedomí musíme zasiahnuť s najväčším odhodlaním zónu očí (oči, vytrhnúť alebo zatlačiť okuliare...), pohybu (kolená, členky) a dýchania (hrdlo).

Musíme byť prefíkaný, brutálny a žiadne pravidlá (hrýzť, škriabať, trhať).

Tieto základné inštinkty sú v každom z nás a pomáhajú nám prežiť už odvtedy, ako sa človek objavil na zemi. Zatlačili sme ich však do úzadia a znefunkčnili výchovou.

Možnosť spôsobiť zranenia človeku, možno s trvalými následkami, si vyžaduje zamyslenie a zrelú úvahu, aby sme premohli túto výchovou spôsobenú nehybnosť a odpor.
Reagujme čo najrýchlejšie: nikdy si nemôžeme byť istý úplným ovládnutím bojového poľa, ako aj rozpoznaním naozaj všetkých protivníkov. Udierajme tak, aby sme vyradili z boja, napádajme kĺby nôh, aby sme sťažili prípadné prenasledovanie. Znehybňovacie chvaty ktoré ponúkajú niektoré bojové disciplíny sa dosť ťažko vykonávajú, najmä ak sme v strese. A ak je útočníkov viac, vystavujú nás prílišnému oslabeniu.

Po tom čo sme protivníkov neutralizovali, skúsme rýchlo preveriť naše okolie rýchlim pohľadom 360°, a rýchlo ustúpme. Nezostávajme na mieste kde sa odohral stret. Pomsta môže prísť hneď, alebo aj neskôr. Ak zostaneme na mieste, môžu si nás zapamätať kamoši nášho útočníka.

Naproti tomu, vedomý si svojej dobrej vôle zájdime na najbližšiu policajnú stanicu, začali sme boj, začnime teda aj to čo by mohlo byť bojom právnym. Iniciatívne sa prihlásiť na polícii môže neskôr svedčiť v náš prospech pri vyšetrovaní a pred súdom.

Niekedy je vhodné zbaviť sa oblečenia ktoré sme mali v deň útoku na sebe, ak sa obávame, že by nás podľa neho mohol útočník alebo jeho priatelia neskôr spoznať. Neváhajme zmeniť aj účes a miesta svojich prechádzok.

Vždy sa musíme pokúsiť vyhnúť sa stretu, či už ústupom, alebo dialógom. Avšak ak nie je vyhnutia, treba sa do toho pustiť iniciatívne a s maximálnym odhodlaním.

Vybrané, preložené a mierne upravené z francúzskej voľne dostupnej publikácie: Repéres http://stages-survie-ceets.org/reperes2_vf.pdf

28.04.2013 FanFan le...

[Akt. známka: 1,60] 1 2 3 4 5

( Celý článek | Autor: [Neregistrovaný autor] | Komentářů: 13 | )

V kodu tohoto webu byly pouzity casti z phpRS - redakčního systému napsaného v PHP jazyce.