Hlavní menu |

- Hlavní stránka
- Statistiky
- Personalizace
- Kniha hostů
- Autoři webu
- Oldschool D-FENS
- Chlívek

FAQ |

- Jak se stát autorem?

Toplist |

I need a medic! Vydáno 14. 02. 2010 (11417 přečtení) Jednoho nevlídného březnového rána jsem se vyvalil z postele, a zamířil jsem do koupelny, abych pro nadcházejcí den vypadal zase trochu jako člověk. Jaké bylo moje překvapení, když jsem po prvním kroku musel zastavit a do koupelny se dobelhat namísto důstojné chůze. Pravé koleno zkrátka bolelo, až to nebyo hezké. Trochu mě to mátlo, nijak zvlášť špatně jsem v poslední době neupadl, a fyzická aktivita vyvíjená v poslední době nebyla větší než standardní zátěž, které se mi dostává. Včerejšího večera navíc koleno nebolelo, ani jinak nesignalizovalo problém. Za půl hodiny už jsem tak byl na ulici a směřoval jsem ke „svému“ chirurgovi.

V čekárně jsem seděl asi dvacet minut, kolorit deštivého pondělního rána doplňovali důchodci, kteří si šli s panem doktorem popovídat a nechat is předepsat ibalgin šestistovku, dělníci, co už jim stačila spadnout cihla na ruku či nohu a studenti, kteří sháněli omluvenku do školy. Já jsem tam seděl a uvažoval, co mi asi řekne. Pan doktor u mě nepožíval přílišné úcty. Jednou už se na ne dopustil operačního zákroku, který se mu zrovna nepovedl, ale o tom později. Pochroumené rameno mi sice vyléčit dokázal, ale předepsat mydocalm a poradit, ať to rameno mám v klidu, to asi není zrovna vrcholný výkon. Za těchto myšlenek na mne konečně přišla řada. Doktor se zeptal co to dělá, načež jsem mu odpověděl že to bolí, když koleno ohýbám, a ještě trochu více, když je pak zase narovnávám.

Poslal mě na rentgen.

Tam jsem se bez kalhot na studeném plechovém stole nakrucoval jako popová zpěvačka ve videoklipu, než doktorka(?) koleno vyfotila, vylezla z kukaně a podala mi snímky. Chirurg se na ně podíval a konstatoval:

„Ňák vám tam nepřirůstaj vazy. Takže to nechejte v klidu a v... nó... září se přijdtě ukázat. Pak uvidíme, buď se to spraví, nebo promyslíme další postup.“

Vyšel jsem z ordinace a nemohl jsem uvěřit tomu, co jsem právě slyšel. Diagnóza hodná doktora, který se vyučil na jatkách. Počkáme, a jestli se to nespraví, tak se znova poradíme. Možná to usekneme, nebo tak něco. Takový stav věci mě ani trochu netěšil. Vzpomněl jsem si, jak otci na koleni „ňák nepřirůstaly vazy“ a někdy roku 2001 tak podstoupil operaci a téměř dvoumesíční rehabilitaci. Nicméně operoval ho tehdy jeden dobrý ortoped, kterého mu doporučil jeho kamarád. A jak léty plynuly, otec se s ortopedem skamarádil, číslo na něj pořád měl, a já jsem tak došel k názoru, že obvodní chirurg bude mít v této kauze jen poradní hlas.

Někdy ve čtvrtek jsem tak zavítal do ortopedické ordinace na Julisce, vybaven snímky z rentgenu. Doktor se ale nejdřív zajímal o koleno samotné, chvíli zkoušel, jak daleko je můžu ohnout než to začne bolet, porovnával je s tím druhým a tak podobě. Nakonec se podíval na snímky. A tehdy jsem slyšel něco možná ještě trochu překvapivějšího než obvoďákovu diagnózu.

„Podle tohohle vám ti daignostikoval?“
„No, jo.“
„A jinej snímek vám nedělal?“
„No, ne.“
„Aha. To je dost zvláštní, protože tenhle snímek je udělanej špatně. Je vyfocenej moc zezadu, takže ty vazy částečně zakrývá kost, takže to není moc vidět. Ty vazy by to mohly bejt, ale taky nemusely.“

A tak jsem pádil o patro výš na další rentgen a přemýšlel jsem, jestl je můj obvoďák slepý, nebo jenom vohnout. Tak či tak, příště už ho z celého procesu asi rovnou vynechám.

S novými snímky přišla konečně dignóza. Skutečně nedoléhají vazy, spojující čéšku s předkem holenní kosti, abych to vyjádřil vlastním názvoslovím. Naštěstí to nebylo tak horké jako u otce, doktorův verdikt zněl 8x elektromagnet. Takže jsem se vždycky v sedm ukázal, strčil nohu do zmenšeniny hvězdný brány, deset minut jsem dospal a ke konci dubna už jsem zase mohl dobíhat tramvaje a kopat do míče.

To zní jako happyend. Jenže to tak docela happyend není. Protože co můj obvodní chirurg, ze zdravotního zařzení Kartouzská udělal za chyby?

1) Diagnóza: A to hned dvakrát. Prvotní diagnózu, na základě které mě poslal na rentgen, provedl od stolu, aniž by koleno jakkoli osahal či se na ně podíval. Takže dal na laickou diagnózu pacienta samotného. Když se mu posléze dostal do rukou rentgen, nepochybně musel poznat, že je špatně udělaný. Kolik už během své praxe (je mu asi padesát) a viděl rentgenových snímků, dvacet tisíc? Víc? A kolik z toho kolen? Že by tak nepoznal špatně udělaný rentgen? To by byl teda houby doktor. Druhá varianta je, že je natolik dobrý, že to poznal i ze špatného snímku. Těžko. Jednak by mi potom asi nedoporučil takovou „léčbu“ jakou doporučil, jednak mi takový postup přijde dost neprofesionální. Jako nejpravděpodobnější se mi jeví třetí postup. Prostě se na to vysral. Řekl si, pacoš z rentgenu nic nepozná, tak se ho zbavím a bude klid. Další prosím...

2) Léčba: Doktor mi naordinoval šest měsíců minimální aktivity, jak se sám vyjádřil. Vrcholným výkonem léčby bylo to, že mi vypsal uvolnění z tělocviku. Možná usoudil, že elektro není na místě, protože ho pojišťovna nehradí. Což jednak hradí, a i kdyby nehradila, tak by mi to měl říct, abych se mohl rozhodnout sám. Jak tedy bylo řečeno výše, zvolil metodu s minimálně náročnou, jak časově, tak na námahu, tak na zdroje. Dost by mě zajímalo, nakolik počítal s tím, že se mu v září ukážu. Samozřejmě jsem se neukázal. Koleno nebolí, díky doktore, spravil jste to báječně.

Měl jsem za to, že vohnouti se vyskytují především v oblasti manuálně pracujících osob. Chirurg sice taky pracuje do velké míry rukama, ale pořád k tomu potřebuje dost velký objem znalostí. Roli patrně sehrálo to, že obvoďákovi nezáleželo na tom, jak případ dopadne. Pacient přišel, byl vyšetřen, byla mu nařízena léčba a odešel. Třicetikoruna zazvonila v pokladničce a vše je v pořádku. Soukromému ortopedovi na tom asi záleželo o dost víc. Jednak jde o jeho reputaci, na druhou stranu, tím že je to otcův známý, je možnost objektivního porovnání narušena.

Pan obvoďák mě už jednou, jak jsem říkal, operoval. Už to bude pár let, co se mi objevil ganglion na dorsu karpu levé horní končetiny. Přeloženo do češtiny, taková tuková boule na levém zápěstí. Operace v lokální anestezii proběhla během půlhodiny, a když byly obvazy sejmuty, boule tam byla furt. Sice trochu menší, ale to nevadilo, protože zase dorostla. I tehdy se úkonu ujal otcův známý. Obnášelo to sice poměrně traumatizující pobyt v kladenské nemocnici, kde pan doktor mimo jiné úřaduje, ale to už je něco trochu jiného...

V červenci tohoto roku jsem byl svědkem dalšího konfliktu státního a soukromého zdravotnictví. Bohužel, stejně jako v předchozích případech, jsem to byl já, koho to bolelo. Opustil jsem zubaře, který mi v lednu řekl, že mám zuby zdravé, jen se mi trochu odhalují krčky. V červenci jsem zašel za soukromou zubařkou, kterou mi doporučila přítelkyně a další měsíc jsem jí tam chodil krvácet na křeslo. Spravované zuby jsou teď o dost lepší, než byly ty skoro zdravé, podle slov předchozího zubaře.

Nojo, ale co z toho teda ve výsledku plyne? Došel jsem k názoru, že veřejní lékaři postrádají motivaci, udělat svou práci pořádně. Na druhou stranu chápu, že když je někdo mizerně placený, tak motivace se ztrácí. Ale nemělo by to končit tím, že to odsere pacient. Ten si tak ve výsledku za kvalitní péči musí připlatit. Bílé (docela eufemismus, spíš divně žlutošedé) plomby, odstranění zubního kamene sonickou vrtačkou a pískováním, sada mezizubních kartáčků a předepsaná ústní voda, šup, Palacký a dvě Destinnové jsou v tahu. Jednoho dne to asi bude i pár implantátů, nové korunky a tak podobě. Každý na to nemá, to je fakt. Ale zašlo rovnostářství tak daleko, že nadstandardní péče bude skrývána i před těmi, co si ji můžou dovolit?

25.01.2010 Jerry

Související články:
Zdravotnictví: soudruzi řeší problémy v záchranné službě (30.08.2015)
Zdravotnictví: VZP zajišťuje primární péči (02.08.2015)
Protonové centrum v Praze, díl první (11.10.2013)
Sicko Czech Edition (08.08.2013)
Defekty zdravotnictví v Čechách z pohledu svobody občana (20.01.2013)
Proč je stále větší problém ufinancovat zdravotnictví (30.12.2012)
Nože, doktoři, pacienti... nebo ne? (30.12.2012)
Další neblahá osobní zkušenost s bílými plášti (23.12.2012)
Jak vohnout k pertusi přišel – odpověď Rootovi (21.11.2012)
Jak se bránit vohnoutolékařům (18.11.2012)
Amalgám. Zaplatit. Jasně. (01.11.2012)
Sněmovnou posvěcené právo na vraždu (22.04.2012)
Jak farmaceutické firmy bagrují na nemocných za přispění státu (08.04.2012)
Hlavně přijďte včas! (11.12.2011)
Bolest nebo hlad? (20.11.2011)
Doktoři a prachy (retrospektivní apologetika akce DO) (13.11.2011)
Stomatovohnout a následky (29.08.2011)
Generická preskripce: cesta k zářným ekonomickým zítřkům českého zdravotnictví? (14.03.2011)
Ein kleiner Mensch stirbt (06.03.2011)
Smutný hrdina Leoš Heger (20.02.2011)
Další z mnoha článků o doktorech (16.01.2011)
Státní potravinové zabezpečení (09.01.2011)
Vydírání českými lékaři aneb vzpoura ovcí (09.01.2011)
Ještě jednou k doktorům (02.01.2011)
O odcházení lékařů a klausovské solidaritě (01.01.2011)
Zdravotnictví na český způsob (31.12.2010)
Děkujeme, odejděte, pokud máte kam. (30.12.2010)
Děkujeme, odcházíme. Fakta a fikce (26.12.2010)
Ich hajse Krkal und ich bin ír Arct! (28.11.2010)
Rathovo sebeukájení… (09.11.2010)
Na posranýho i hajzl spadne. Part two - game over. (29.11.2009)
Zdravotnictví: Svoboda, spravedlnost a právo dle Beneše (13.08.2009)
Odevzdej poplatek (29.03.2009)
Zdravotnictví v ČR (14.09.2008)
Krajská politika a krajská zdravotní (17.08.2008)
Motol story (04.05.2008)
Xyzal story (04.05.2008)
Light at the end of the tunnel? (12.01.2008)
Zkrat v první linii (05.02.2007)
Anděl smrti reloaded (15.12.2006)
Případ nepovedeného zdravotníka (10.12.2006)
Socialismus nefunguje ani ve zdravotnictví. (03.12.2006)
Zdravotnictví V: Kapřík tady, kapřík tam, všude kam se podívám… (24.10.2006)
Existuje lék na české zdravotnictví? (06.08.2006)
Týden zdravotnického neklidu: kdo si přihřívá polívčičku? (24.05.2006)
Nemáš respekt, nemáš nic aneb zubařova čest, zubařova pěst (23.05.2006)
NávRath do minulosti (29.01.2006)
Zajac systém (26.12.2005)
Jak posRath VZP (23.11.2005)
IZIP: revoluce v elektronickém zdravotnictví nebo leštěný prd? (21.11.2005)
Pan Rath pohledem laika (20.11.2005)
Welcome to the Machine (03.11.2005)
Slepák, kterým jsem prohlédl (30.10.2005)
Nemocné zdravotnictví II: pohádka o zdrojích (12.09.2005)
Nemocné zdravotnictví I (12.09.2005)

[Akt. známka: 1,75] 1 2 3 4 5

( Celý článek | Autor: [Neregistrovaný autor] | Komentářů: 28 | )

V kodu tohoto webu byly pouzity casti z phpRS - redakčního systému napsaného v PHP jazyce.