Hlavní menu |

- Hlavní stránka
- Statistiky
- Personalizace
- Kniha hostů
- Autoři webu
- Oldschool D-FENS
- Chlívek

FAQ |

- Jak se stát autorem?

Toplist |

Střílíme z krátké zbraně … pokud možno přesně Vydáno 19. 03. 2015 (11109 přečtení) Tento krátký článek rozhodně nechce konkurovat všem těm tunám dobrých rad na Internetu a není ani určen pro střelce, co chodí pravidelně střílet a lítá jim to kam má. Je určen pro začátečníky, čerstvé držitele ZP nebo pro „nestřelce“ které láká střelba.

Je to jen výčet základních rad, které když budete dodržovat, začnou střely lítat víceméně tam kde je to žádoucí.

Střelba z krátké zbraně vypadá jako jednoduchá záležitost, ale nic nemůže být vzdáleno pravdě jako toto tvrzení. Budeme se bavit o střelbě z krátké zbraně na obvyklou vzdálenost 25m větší ráží než je malorážka, protože malorážkové pistole (zvláště sportovní) se používají i na střelbu na větší vzdálenosti. Většina střelců má jako svou primární zbraň, některou pistoli nebo revolver služebního typu a proto bude řeč o takovýchto zbraních. Základem všeho je mířená střelba, je to takový první stupeň k akčnější střelbě, protože umět se trefovat na statický cíl, je jaksi prvním předpokladem umět se trefovat v pohybu a to i přesto, že akčnější disciplíny vyžadují trošku jiný přístup. Osobně považuji střelbu na kratší vzdálenost než je 25m za nerozum, protože kdo se umí trefit na 25m, nemá problém se trefit na bližší vzdálenost. Při mých návštěvách střelnic po republice jsem viděl, že někde se na více než 15m nestřílí skoro vůbec, asi nějaký místní zvyk a když jsem si dal terč na 25m, byl jsem za exota. Ale jen do doby, než se mnou někdo zapředl hovor a při povídání o zbraních, jsem mu na ukázku do jeho terče na 15m vystřílel jednu velkou díru. Takže opravdu i začít je dobré na 25m. Nebavíme se pochopitelně o malých záložních zbraních, tam je trefování na 25m vyšší dívčí, ale dá se to. Svého času jsem zkoušel z Walthera PPK střílet na 100m a dal jsem tři do černého, jednu do bílého a jedna šla mimo terč. Ale přesto jsem na ten výsledek svým způsobem pyšný, protože jsem terč skoro neviděl :-)

Takže střelba z krátké zbraně na 25m vyžaduje souhru mnoha aspektů, které přesnou střelbu ovlivňují. Vezměme si ty nejdůležitější.

Jak stojíš, tak střílíš

Ano, již samotný postoj střelce je velmi důležitý. Tělo je dost prevít, a pokud mu nedovolíme stát tak, aby se co nejméně namáhalo, jako ideálně proti terči, mají svaly tendenci nás trošku vytáčet do jiného směru, špatný postoj nás nutí se trošku houpat a to není pro přesnost to nejlepší. Ideální postoj je být nakročen proti terči, váha na obou nohou, ne na patách nebo špičce, ale tak aby těžiště bylo středem těla a pokud nás někdo lehce udeří do ramene, neměl by se střelec moc pohnout. Nejlepší polohu proti terči získáme tak, že se postavíme čelem k terči v mírně rozkročeném postoji a bez pohledu na terč intuitivně zamíříme. Doporučuji zbraň namířit k zemi, srovnat záměrnou a pak při stálém pohledu na mířidla zbraň zvedat do úrovně terče. Pokud je zbraň mimo osu terče, jen jednou nohou upravíme postoj a to opakujeme, tak dlouho až při zvednutí zbraně bude zbraň v ose terče. Je nutné to dělat bez pohledu na terč, pokud budeme zbraň zvedat, tak se instinktivně budeme natáčet, ale nebudeme v ideálním postoji.

Nedrž to jako prase kost

Tuhle větu jsem slyšel dost často ve svých začátcích. Pistole i revolver má trošku jiný úchop, ale obecně by osa zbraně měla být v ose střílející ruky. Problém začátečníků je, že pokud zbraň zvednou ze stolu, tak v ose není. Pomůcka je jednoduchá, stačí vzít zbraň nestřílející rukou za závěr a vložit do střílející ruky. Zbraň musí v ruce sedět pevně, nesmíme mít pocit, že se má tendenci otáčet, v dlani musíme cítit celou plochu rukojeti. Pokud máme zbraň v ose ruky a používáme obouruční úchop, druhou rukou uchopíme zbraň tak, aby se nám nikde nekřížily prsty (pochopitelně pozor na úchop, kdy si budeme přidržovat závěr, to může být i bolestivá zkušenost). Ukazováčkem nestřílející ruky uchopíme lučík a při střelbě se snažíme o maximální napnutí střílející ruky a zároveň tím ukazováčkem tlačíme proti ose ruky držící zbraň. Tím dostaneme velmi pevný a fixovaný postoj.

Prst na spoušti by měl být zhruba posledním bříškem prstu a tlačit spoušť kolmo ke zbrani. Pokud bude prst na spoušti moc vysunutý, budeme mít tendenci odtlačovat zbraň daným směrem.

Nemačkej to za každou cenu a dýchej jako bys relaxoval

Ano, dýchání má být klidné, při nádechu se naše tělo zpevní, ale výstřel samotný by měl proběhnout těsně po vydechnutí, budeme-li zadržovat dech, výstřel nebude stát za nic.

Samotný výstřel závisí na dobré práci se spouští. Pokud střílíme pistolí, má obvykle dvě polohy. Nejdříve jde zvolna (namáčknutí) a pak se odpor mírně zvětší a to je spoušť těsně před výstřelem. Tlak na spoušť by měl být velmi, ale velmi plynulý, ne skokový. Postupně zvyšujeme tlak, až dojde k výstřelu, výstřel nás musí trochu překvapit. Revolver v SA režimu má většinou spoušť jemnější, většinou bez první polohy. Za sebe musím říct, že u pistolí se mi zdá lepší tlačná spoušť, jakou mají pistole řady 1911 než kyvné spouště. Pistole z předepnutým úderníkem chtějí větší zkušenost a více nácviku, ale i pak se dá z takových pistolí (typicky Glocků) poměrně přesně střílet, ale pro začátečníka, který chce provozovat jen mířenou střelbu, jsou tyto zbraně méně vhodné.

Koukej jen tam, kde chceš střílet a ne na vedlejší střelkyni v krátké sukni

Obrazec mířidel by měl být ostrý. Pochopitelně koukáme na mířidla oběma očima. Muška musí být uprostřed hledí, nevyčuhovat a ani nebýt utopená a neblížit se ani k jedné straně. Mířidla by měla být seřízená na spodní okraj černého kruhu s malou mezerou. Při seřízení na střed velmi špatně kontrolujeme výšku. Pro akční střelbu třeba na popry je ovšem lepší mít zbraň seřízenou na střed. Světlo (mezera mezi obrazcem mířidel a černým kruhem) je důležitá pro stranovou korekci. Musí být vždy stejná (nebudu zabíhat do podrobností při přenášení střelby za jiných světelných podmínek a vzdáleností).

Samotný čas míření je odvislý od zkušenosti a tréninku střelce. Nestřelec obvykle má cca 2 vteřiny, než se mu zbraň rozklepe, střelec zkušený je schopen zbraň kontrolovat do 10-ti vteřin.

Nesnažte se vystřelit za každou cenu. Pokud již nejsme schopni zbraň kontrolovat, dáme prst ze spouště a zbraň spustíme, zkoncentrujeme se a zkusíme to opět. Každý výstřel by měl být malý závod.

Hele, mám v terči jen jednu, ale je to desítka

To je pochopitelně špatně. Ta desítka, i když většinu potěší, je špatná rána. Není důležité mít všechny střely ve středu terče, důležité je seskupení zásahů. Střelec by měl mířit vždy naprosto stejně, a pokud bude mít zásahy v levém horním rohu, ale s malým rozptylem je to moc dobré. Zbraň se pak dá seřídit, aby se ideální střed přesunul na střed terče. Neděste se, že kdy vám někdo půjčí zbraň se kterou trefuje střed, vaše zásahy budou jinde (ale musí být seskupené). Každé oči jsou jiné a prostě má zbraň seřízenou na své oči. Já třeba z jakoukoliv zbrani co je od výroby přesně v ose střílím mírně doleva a každou mou zbraň jsem musel seřídit. U služebních pistolí jde většinou seřídit jen stranově, výškově problematicky, tak buď má člověk štěstí, nebo se naučí přenášet, anebo odnese zbraň puškaři a ten mu buď sníží, nebo zvýší mušku. U revolverů jde toto většinou nastavit na hledí (ne, malý, běžně dvoupalcový revolver s drážkou v rámu místo hledí, fakt neseřídíte.)

Nejčastější chyby začátečníků

Vše je moc nízko, nebo ryjí zem před terčem:

Špatná práce se spouští, tzv. chyba očekávání výstřelu. Prostě stisknou spoušť ihned, jak se jim mířidla mihnou před středem. Prudký stisk spouště netrénované ruky způsobí pohyb zbraně k zemi

Tolik jen velmi, ale opravdu velmi stručně.

¨Kdo chce trefovat, musí trénovat, ne vypálit krabičku ročně a musí se poučit ze svých chyb. Po nějaké době se to začne většinou zlepšovat, a pokud se sžijete se svou zbraní a uděláte chybu, už při výstřelu víte, kde jste střelu poslali.

Dobré je střílet převážně jednou zbraní, jít na střelnici s arzenálem a z každé dát pár výstřelů je sice fajn, ale nic se nezlepší.

Taky to občas tak děláme, je to pro zábavu, odreagování, ale většinou se snažím střílet z maximálně dvou zbraní, a když jsem se je učil ovládat co nejlépe, tak jsem střílel převážně jen jednou.

Obrázek je nástřel z pistole Dan Wesson Guardian, pevné mířidla na 25m.

Související články:
Kurzy obranné střelby Akademie Aegis K1 + K9 (19.07.2015)
Nošení zbraní - efákvéčka z mého pohledu (06.07.2015)
Walther PP, pistole z doby kdy byl Walther pojem (31.05.2015)
Proč nosím zbraň (17.05.2015)
Když se řekne henryovka… (03.05.2015)
Colt Diamondback, opět trošku kvalitní historie (19.04.2015)
Jak to dělají v Gardone val Trompia - Beretta 9000s (22.03.2015)
Recenze - Walther CCP (15.03.2015)
Některá úskalí při nošení zbraně (08.03.2015)
Brambory, dorty a pistole z plastu (Glock 26 Gen4) (25.01.2015)
Dan Wesson Guardian z pohledu uživatele (18.01.2015)
Sebeobrana jednotlivce - možnosti a alternativy (07.09.2014)
Střílet nebo odejít? (12.01.2014)
Noční návštěva (01.01.2014)

[Akt. známka: 1,32] 1 2 3 4 5

( Celý článek | Autor: DanielX | Komentářů: 67 | )

V kodu tohoto webu byly pouzity casti z phpRS - redakčního systému napsaného v PHP jazyce.